Patricie Polanská: O jednom křeslu
Vítěz voleb musí poukazovat na své vítězství, aby se dostal aspoň do debaty o tom, kdo obsadí post předsedy sněmovny. Takový je momentální, jistě hořký vyjednávací potenciál sociální demokracie.
Ti, co skládají vládu, na to zatím, zdá se, neslyší. 118hlasé většině podle nich sluší i místo předsedy dolní komory. On to není zas jen tak ledajaký ornament. Je to ústavní funkce, a kromě toho, přeci jen má předseda Sněmovny v rukou podle ústavy třetí pokus o jmenování předsedy vlády. Že by k tomu došlo, to zatím, na začátku nynějšího volebního období nevypadá, ale člověk, nebo politik nikdy neví.
Koneckonců podívejme se právě na sociální demokracii. Před pár dny ještě strana, jejíž předseda vyhlašoval, že všechny přejede jako buldozer. A teď to vypadá, jako by na Jiřího Paroubka rádi zapomněli i jeho vlastní straničtí přátelé. Jediný důvod, proč se ještě sem tam jeho jméno objeví, jsou buď spekulace komu přenechá svůj poslanecký mandát, nebo do jaké míry „zavinil" volební vítězství ČSSD.
Ale zpět k funkci předsedy Sněmovny. Fakticky se téměř pokaždé obsazovala za jiných konstalací; poté, co politici vyjednali menšinovou vládu, nebo těsně většinovou; za časů takzvané opoziční smlouvy, v době v povolebního patu, v situaci 100:100. O nějaké tradici, že by tento významný post měl dostat vždy zástupce opozice nemůže být zatím řeč.
Teď jsme v situaci pravděpodobné výrazně většinové vlády. Která se zatím zdá se je ochotná dohodnout na tak neuvěřitelně kontroverzních věcech, jako je školné, nebo podpora důchodové reformy. Těžko říct, jak dlouho ODS, TOP 09 a Věcem veřejným ten reformní étos vydrží.
Ani strašák řecké krize nebude zabírat čtyři roky. Jestli dnes Radek John říká, že pokud chtějí sociální demokraté post předsedy Sněmovny, musí být hodní a zakopat válečnou sekeru, a navrch podpořit právě dohodu o důchodové reformě, pak je to poněkud naivní představa o politickém obchodě. Proč by na něco pro ni tak nepřijatelného sociální demokracie proboha přistupovala? Řeč je tedy hlavně o té důchodové reformě.
Ne, pokud dojednávaná koalice nechce dát smutnému vítězi voleb křeslo předsedy Sněmovny čistě ze slušnosti nebo jako vážně míněný pokus o zakotvení tradice, pak nezbývá, než si ho ponechat.A nést odpovědnost.
Autorka je hlavní editorka ČRo Rádia Česko