Hlavní pracovní poměr mám na Filozofické fakultě Univerzity Palackého v Olomouci, kde učím budoucí češtináře, nakladatele a mediální pracovníky jazykovědným předmětům.
Odborně se zabývám zejména gramatikou slovanských jazyků a výklady místních a pomístních jmen. Občas píši a publikuji povídky, ale hlavně hodně čtu (např. K. Amise, R. Dahla a D. Lodge, se zvláštní oblibou také všeobecné encyklopedie, které mě nepřestávají uchvacovat strhujícími zvraty v tématu vyprávění).
Textuji bluesmana J. Mížu, též jsem sám vystupoval jako písničkář, skoro pořád poslouchám hudbu (zvláště rád mám české hudební baroko a britský rock 60. let 20. století) a v souladu s rodinnou tradicí už jsem také ledacos pokreslil a pomaloval. Soustavně se věnuji sportům, zejména takovým, při kterých si můžu s někým povídat (pěší turistika, plavání, tlačení dětského kočárku na velké vzdálenosti).
Všechny články
-
Rčení „důvěřuj, ale prověřuj“ by mohlo být mottem nejen pro dnešní politiku
Měli jsme na základní škole paní učitelku, která nám často opakovala rčení „důvěřuj, ale prověřuj“. Pátral jsem po jeho původu a zjistil jsem, že bylo dobově příznačné.
-
Do hajan a ani muk! Jak vznikla česká ustálená rčení?
Podíváme se blíž na dvě ustálená rčení – jít do hajan ve smyslu „jít spát, jít do postele“ a ani muk s významem „už nic dalšího neříkej, nevykládej, nemluv“.
-
Někteří chodí nakupovat hračky do hračkářství, jiní zase do hračkárny
V poslední době mě zaujalo takové drobné kolísání – vedle obvyklého termínu hračkářství, tedy „obchod s hračkami“, slyším například v reklamách také slovo hračkárna.
-
Na Moravě nosíme cukle, v Čechách zase pantofle
Cukle jsou jedním z výrazů, kterým Češi z Čech nerozumějí. Zeptal jsem se tří studentů, kteří pocházejí z Čech. A opravdu – ani jeden nedokázal vysvětlit, co to je.
-
Kazi, Teta, Libuše. Tři dcery knížete Kroka se zvláštními jmény
Když jsem jako dítě dobrovolně a s radostí pročítal Jiráskovy Staré pověsti české, říkal jsem si, že v té trojici jmen, která nosily tři dcery knížete Kroka, něco nehraje.
-
Chirurg, chirurgyně, chiruržka. Jak správně zní názvy profesí v ženském rodě?
Žijeme v době, která si potrpí na korektnost. Když se mluví nebo píše o něčem citlivém, co by se mohlo někoho dotknout, volíme opatrná slova. To platí i u ženských profesí.
-
Jaké pravopisné chytáky nás mohou překvapit?
V době pololetních písemek se mě můj syn ptal, proč se píše vápenný se dvěma n, ale plátěný jenom s jedním, když přece základová slova vypadají stejně – vápno, plátno.
-
Živio, živio nám do země přinesli českoslovenští legionáři z Itálie a Srbska
Je pozoruhodné, že i v dnešní době, kdy už my Češi moc nemluvíme o tom, že jsme Slované, jsou pořád v oběhu pozůstatky někdejší české snahy sblížit se s bratry Slovany.
-
Jsem, jsi, jsme, jsou. Kdy je vyslovovat pečlivě?
Výslovnost je to nejméně nápadné pro toho, kdo mluví, a zároveň je tím nejvíce nápadným pro toho, kdo poslouchá.
-
KVÍZ: Jak se mluví na Hané?
Hanácky se dřív mluvilo na značném území Moravy od Zábřežska na severu, přes Olomoucko, Boskovicko, Brněnsko až po Hustopečsko a Znojemsko na jihu Moravy.